♪ For all
♪ We know
♪ We may never meet again
♪ Before you go
♪ Make this moment sweet again
♪ We won't
♪ Say goodni-i-ight
♪ Until...
Колись я був безсоромним, повноцінним наркоманом.
Так, я, Боб. Матусин синочок.
З командою ми грабували аптеки.
Я всі їх пройшов, уздовж тихоокеанського північно-західного узбережжя,
зачинені чи відчинені.
Це не мало значення. Крім техніки.
Але не думайте, що це було легко.
Наркоманом бути важко. А ще важче керувати бандою.
Даян була моєю дружиною.
Я любив її. А вона любила наркотик.
Тому ми були хорошою парою.
Коли я виходив назовні, то завжди опинявся з Даян.
Рік був моїм друзякою. Моїм м'язом.
У злочинному житті він не був новачком.
Його поліційний запис говорив про те, що він вперто йшов від малолітнього злочинця до дрібного злодія.
У нього все йшло добре.
Надін - була Ріковою подругою. Барменша, яку він підчепив під час одної нашої справи.
Вона була шедевром.
В поліції на неї нічого не було. Тільки посмішка усіх нас трохи бентежила.
Тоді я був беззаперечним лідером.
Я тягнув тоді всю організацію на своїй спині так, ніби це був мій новонароджений син.
Але в глибині відчував,
знав, що ми ніколи не виграємо.
Ми грали в гру, в яку не можна було виграти...
цілком.
Доброго ранку. Гарний капелюх.
- У вас є wintergreen gum? (жуйка) - Не думаю.
Гей!
Гей! Вийдіть сюди! Жінці погано! Гей!
Ну ж, вона качається!
Ідіть!
Вона може проковтнути язика.
Погляньте. Вона синіє!
Вибачте. Вибачте, ви не дуже зайняті, щоб узяти оплату за сироп від кашлю?
Хвилиночку, мем.
Зачекайте, чоловіче. У неї піна ротом іде.
Потрібна швидка допомога. У жінки напад епілепсії.
- Ну як, справився? - Так собі.
Ви впевнені, що усе гаразд?
Гей! Ходімо. Ходімо.
Поспіши.
- Я сказав іти, а не повзти. - Ти сказав іти, от ми й ідемо.
Так, я сказав іти, а не роздивлятися вітрини.
Хай тобі чорт, Боб.
Чого ти колешся в машині? Не міг дочекатися, поки доїдемо?
Заткнися і стеж за дорогою.
Господи. Подивися, яка пробка. Блін.
Треба дістатися додому. Ідіот, ворушися!
Після будь-якого улову, усі були задоволені.
Я сміявся, тільки уявивши депресант чи ділодід у таких кількостях,
що ложка буде буквально переповнювати.
Ввійшовши в мою вену, наркотик пробуджував легкий свербіж
що хвилював, поки мозок не споживав його м'яким вибухом,
що починався у потилиці і швидко піднімався,
поки я не відчував такого задоволення, поки світ не ставав доброзичливим,
ніжним і привабливим.
Тоді все було чудовим.
Найгірший ворог тоді не був таким поганим.
Мурахи в траві займалися своєю справою.
На всьому був рожевий відтінок безмежного успіху.
Ти не міг вчинити зла. І поки це тривало, життя... було прекрасним.
Чорт.
Давай, друзяко. Ворушись.
Де ти взяв свої чортові права?
Гівнюк!
Гаразд. Поводимося спокійно. Ніби повертаємося із церкви.
Хтось бачив мою запальничку?
Ну, я працював на цього хлопця у Вальдезі.
І в мене з'явилася ця чудова ідея...
Просто плюнь і додай води.
- Надін? - Дай мені те, що й Ріку.
Я так не думаю.
- Чому? - Тобі не можна колоти депресант.
Дай їй половину, Боб. Вона просидить весь день у нужнику.
Чорт. Я там була, як і ти. Я хочу стільки, скільки всім,
навіть якщо я зараз не вколю.
Ні, тут так діла не буде, Надін. Тобто ти ж ні чорта не робиш.
Це я найбільше ризикую.
А як щодо Даян? Вона теж нічого не робить.
Правда?
Думаєш? Не давай їй нічого, Боб.
Викинь її на вулицю, туди, де ми її знайшли.
Ні, ні. По-чесному, так по-чесному.
Хочеш свою чверть. Маєш, Надін.
Але я не беру учнів і не віддаю їм свого.
Бери...
і забирайся звідси.
Надін, просто бери свою половину, вколи і піди проблюйся.
Шш.
Усім спокійно. Надін, бери... Давай! Бери наркотики.
Ріку, візьми пістолет. Іди в спальню. Прикрий мене.
Це Девід. Це тільки Девід. Девіде, що ти хочеш?
Просто хочу вас побачити. Впустіть мене.
- Ти сам? - Так.
А ти думаєш, я привів свою бабусю за ручку?
Девіде, ти мудак.
Якого чорта? У вас зовсім дах з'їхав чи що?
Якого чорта ти хочеш?
- У вас є? - Нічорта немає, дрібний улов.
Я думав зайти, подивитися, чи є у тебе амфетамін.
Ну, так, є трохи.
Правда? Заходь, виблядку.
О, припини, Ріку.
Добре, кажеш, є амфетамін? Який?
Є кристалічний метадрин. Хороший, зараза.
Я під ним всю ніч не спав.
Тримай. Спробуй за рахунок закладу.
Скільки у тебе зараз є?
10 грамів.
Дай поговорити з Даян. Посидь, трохи подивися телевізор?
Добре.
Крихітко, там один каже, у нього є амфетамін.
Навіщо воно тобі? Ти від нього скаженієш.
Я знаю. Але послухай. Що сьогодні за ніч? Ніч на суботу, правильно?
Ну, давай візьмемо. Ми все влаштуємо, коли візьмемо ту велику аптеку.
Ти знаєш яку. Якраз біля центру зайнятості.
Крихітко, ти знаєш, як воно. Це як гра в кості.
Коли все гаряче, ще більше розпалюєшся. Коли холодно, пригальмовуєш.
А зараз, крихітко, я весь горю.
Добре, дурню.
Якщо ти такий гарячий, то уклав би мене і кохався б зі мною?
- Ну, ти ж знаєш, що я маю на увазі. - Так, я знаю.
Ну, ти дивився Я шпигую учора?
Ні, я дивився За межами.
Мені пече вкрасти. А це ми можемо зробити будь-коли. Будь ласка.
Крім того, у нас є компанія.
Думаєш, зможеш дістати мені телевізор?
- Та можу. - Кольоровий?
Так, а що ти можеш зробити для мене, старий?
Може, валію, старий? У тебе вигляд такий, ніби сидиш на ньому.
- 10 міліграм. 60 валію. - Класно.
Ну, послухай.
Не кажи Бобу.
Не скажу. Пішов він в дупу.
Гей, придурку. Зараз про все домовимося.
Народ, у вас є депресанти?
Депресанти? У мене? Ні. Девіде, знаєш, як важко їх зараз дістати.
Може, трохи морфію? У мене є трохи старого доброго морфію.
Що у тебе є, старий? Сульфат морфію?
Старий, ти божевільний, коли я на цьому, то я й знака СТОП не прочитаю.
Очі розфокусовуються.
Крім того, я не міняю хороший амфетамін на якесь гівно.
Що я скажу? Це все, що є. Все, що я можу дати
Гівно все це, старий.
Ви думаєте, я тупий. Я не такий тупий, як ви думаєте.
Гей, Девіде, дуже погано, що ми не домовилися.
Ага, старий. Чорт. Вибач, добре?
- Я не хотів цього сказати. - Нічого. Все нормально.
Скільки морфію ви мені за це дасте?
Дам тобі дев'ять по чверті за упаковку, і то тому що я в доброму настрої.
І через те що ти класний надійний чувак, я візьму в тебе всі 10 грамів.
10 грамів? Добре. По дев'ять за штуку Дев'ять на десять...
Це 75.
Так, 75. Ага.
Це 90, Боб.
Так, Боб. Це 90.
Гей Боб, а скільки ти хочеш за неї? Скільки за неї?
Шо?
Скільки ти візьмеш за цю руду сучку?
Гей. Ти за кого мене маєш? За сутенера?
Я ніколи не чув про таке порушення прав жінки у своєму житті.
Просто з допитливості, скільки амфетаміну ти мені дав би за неї?
Гм, я не знаю.
Придурок! Торкнися і знесу тобі голову.
А вона стерва..
Добре, добре. Закінчуймо.
- Вибач. - Девіде, забирай своє і забирайся.
Нам є чим зайнятися.
Добре. Вибач, Даян. Ось, Бобе.
Так.
- Добре, старий. - Добре. Дякую.
Добре. Гарного вам вечора, народ.
Наступного разу, коли влізеш у мої справи, щоб допомогти з математикою,
я продам тебе першому одноокому фріку за пачку жуйки.
Подивися на мене, бейбі. Я в істериці.
Вибач, Бобе.
Намагаюся згадати. То був круглий комір, круглий виріз чи що?
То була блуза. Блуза.
Гм...
Я справді не пам'ятаю.
♪ Think of your fellow man
♪ Lend him a helping hand
♪ Put a little love in your heart
♪ You see, it's getting late
Даян, ти божеволієш чи що?
Даян, якого чорта ти робиш?
Ти під чим? Клей чи що? Даян, подивися. Ми повинні іти працювати.
Я знаю лікарню на узбережжі. Я знаю, що там все чисто. Я знаю.
Тобто охорони там нуль.
У них кокаїн повинен бути. В усіх цих лікарнях повинен бути.
Ти божевільний, Бобе. Ми тільки що взяли те, що брали за місяць,
а ти іще хочеш.
Старий, ти не можеш зупинитися.
Давай, Бобе.
Ти ж мене знаєш. Я не зможу далі так жити.
Давай. Ходімо у спальню, обійми мене.
Навіщо мені тебе обнімати? Послухай, Даян, треба вибиратися...
- Я думала, мене любиш. - Чому б нам просто...
Ти мене не трахаєш, мені весь час доводиться вести машину.
Послухай, ну, чому б нам зараз, гм, гм, не поїхати в лікарню
і подивитися, чи не справимося ми до ранку?
Ти збожеволієш, як усе там побачиш.
Тобто...
Я вже бачу ці пляшечки з таблетками, які для мене тримають у лікарні.
Обличчям до стіни!
- Обличчям до стіни. - Не тринди. Заткнися.
Перевір іншу кімнату.
Добре, ви двоє. Поверніться.
Я недавно говорив: "Боб зупинився". А потім ти обікрав ще одну аптеку.
- Блін. - Не чекав мене?
- Я роками не брав аптек. - Фігня!
Послухай, старий, ти нічого не знайдеш.
Дай подзвонити адвокату. Я впевнений, він усе роз'яснить.
- Я схожий на наркомана? - Ти гівнюк.
Дуже добре, Бобе. Схоже, ти вляпався.
- У тебе є ордер? - Так, є.
Написаний на кінчику куль.
Будеш триндіти, дам тобі роздивитися їх зблизька.
Вау, ти крутий. Ви, хлопці, перечитали Міккі Спіллейна чи що?
Схоже, ти не розумієш.
Гей. Не ці ключки. Це мої Бен Гоґани.
Чого ти лізеш до ключок?
- Як гра цими днями? - У мене гандикап вісім.
Вісім? Фігня. Де ти граєш?
Мейфілд. Я вибив 75 минулого разу.
Я не граю на публічних кортах. Мейфілд для сцикунів.
От чому в тебе той гандикап.
А як мені грати? Усі мої ключки поламані.
Май совість.
Поламай ще дві, а потім залиш їх.
- Добре? - Дякую, старий.
Даян, ти ж не заховала наркотики у якомусь дурному місці,
як пластівці?
Ти про що говориш, придурку?
- Господи. Скільки їй років? Їй є 18? - 22. Тобі 22 роки, так?
- 22. - 22.
Тобі пощастило.
Добре, дітки. Он як воно.
Просто скажіть, де наркотики, менше проблем буде,
або сидіть, мовчіть,
ми розберемо усе по дощечці. То як?
Старий, я люблю копів.
Якби не було сраних копів, як Джентрі,
конкуренція була б дуже велика, нічого було б украсти.
Правда?
Добре.
Ви двоє в машину, а я в дім.
На заході є щось. А ми вже кілька тижнів там нічого не брали.
- Повинно бути класно. - Добре, Бобе.
- Не бушуй. - Я й не збирався. Розслабся.
Даян і я поїдемо до моєї матері, дістанемо одежину.
Щось хороше.
- О! - Привіт, ма'.
Боже, мій син наркоман і злодюга і його скажена жінка-німфоманка.
Ма'.
Гей, ма'.
Будь ласка, скажи, чим я на це заслужила.
Ніколи не знаєш, коли постукають у двері і скажуть, що моя дитина мертва.
Зелений від передозу.
Застрелений аптекарем чи машина переїхала під час переслідування.
Чому я?
У тебе є одяг, який я залишав, перед тим як мене забрали?
Я його викинула. Я думала, ти ніколи не вернешся.
Як ти могла таке подумати?
Він злодій і наркоман, і це для нього важливіше, ніж я.
Якщо ти так кажеш.
Він може піти в тюрму. Йому ж там подобається, правда, Роберте?
Мамо, чому ви так ненавидите Боба і мене?
Що ми зробили, що ви нас так ненавидите?
Я не таю зла на тебе, Даян, і на Боба теж,
і Бог знає, що це правда.
Мені дуже шкода вас обох.
Ви вже дорослі,
а поводитеся, як діти, які хочуть тільки бігати і гратися.
Не можна усе життя бігати і гратися, Даян.
- Там є іще щось твоє? - Облиш. Я десь дістану.
Певна річ. Підеш і вкрадеш.
Заткнися!
Отже, це наш новий дім.
Так, Бобе.
Чому його називають "Жозефіною"?
Не знаю. Хлопця, який здав мені його, звали Дейл.
Може, "Жозефіна" звучить краще.
Востаннє, як я ковтав "кислоту", я вирішив зробити автопортрет.
Класно, правда?
Я просто бачу ці пляшечки з таблетками, які стоять для мене у лікарні.
... ваша покупка стерео.
Гот Дог!
Бобе, щодо собак, як думаєш, мені й Ріку можна завести цуценя?
Маленьке, щоб потримати, коли ви підете?
Ні.
Ніяких сраних собак.
- Що ти маєш проти собак? - Послухай, ніяких сраних собак, все.
Чому ти не розкажеш, що сталося з останнім, який у нас був?
Якщо хочеш, щоб вони знали так багато, чому ти їм не скажеш?
Я не хочу цього обговорювати.
У нас був пес. Його звали Панда.
Наймиліше цуценя на світі.
Він бігав за Бобом скрізь.
Коротше, нас переслідувала поліція...
через міську аптеку.
Він вийшов зі спальні й зупинився біля шафи
а потім кинувся на мене з тим залізним прутом.
Маленький Панда виліз із машини і втік.
Ми скрізь шукали, але не було часу.
Нам пекло в п'яти, треба було тікати.
Ми думали, малого збила машина абощо.
Але ні.
За ним пішла поліція.
Вони якось дізналися, що то наш пес. Вони ішли за ним до самого дому.
Він їх до нас привів.
Нас посадили...
а маленького Панду приспали.
Для яскравішого хутра, біліших зубів і кращого настрою
є тільки один вибір.
Багатий соус. Ніякої крупи. Соус...
Надін, ти не уявляєш, що ти щойно зробила,
просто згадавши собак у нашому домі?
- Ні. А що я зробила? - А ти не уявляєш?
Ні, Бобе. Що я зробила?
Ти кинула на нас тридцятиденне прокляття. От що.
Наша удача на найближчі 30 днів щойно вилетіла крізь вікно.
Є календар подивитися, коли закінчується прокляття? Хоч у якому місяці?
Господи, Бобе.
Ти ніколи не говорив нам нічого такого про собак.
Бо ніхто не згадував про собак, Ріку,
а просто згадати собаку - це вже прокляття.
Чи є ще якісь священні речі, про які нам не можна згадувати?
Так. Щоб ви знали, є.
Можемо обговорити їх зараз, раз уже ми замкнені на наступні 30 днів.
Капелюхи.
Добре. Капелюхи.
Якщо я хоч раз побачу капелюх на ліжку в цьому домі, ви більше мене не побачите.
- Я піду. - Тобто ми удвох.
- Чому капелюх? - Тому що, солоденька.
І дзеркала. Ніколи не дивіться в дзеркало з іншого боку.
Це вплине на ваше майбутнє, бо дивитеся на себе ззаду.
Ні. Ви дивитеся на свою внутрішню суть.
І не впізнаєте її, бо ніколи раніше не бачили.
Так чи інакше заморозите в русі своє майбутнє, то може бути добре чи погано.
Не хочеться ризикувати в усякому разі.
Але найважливіше - це чортів капелюх.
Чортів капелюх на ліжку - це король.
Чорт, це найгірше... що? 15 років невдач або навіть смерть.
І мені краще смерть, бо я не перенесу 15 років прокляття.
Розслабся, любий. Просто приляж.
Ти днями тікаєш. Ця 30-денна пауза нас не вб'є.
Не дай їй себе спинити, Бобе.
Іноді невдача може стати успіхом.
Тобто пригадай усі ті випадки, коли у нас спускали колеса, барахлив двигун, ще щось,
а ми від цього вигравали, хоч і думали, що то невдача.
А потім виявляли, що це пощастило.
Розумієш, що я маю на увазі?
Чорт, не розумію.
Я просто знаю з років досвіду,
що знаки, те, що шукаєш,...
Знаєш, що це? Це ніби той, хто усім цим керує, каже:
"Іди і візьми це".
"Воно лежить там, щоб ти узяв".
"Цього тижня усе безкоштовно. Я дам тобі знати, коли твій час скінчиться".
"Ти побачиш знаки".
"Чорт, усе, що потрібно, це шукати знаки".
Блін. Вибач, бейбі.
Вибач, крихітко.
Отже, що відбувається?
Чому б нам просто не зайти, знайдемо їх наркоту і притягнемо їх?
Це завжди працює.
Я скажу чому ні. Не хочу ловити Боба Г'юза на дріб'язку,
а так і буде, якщо ми не візьмемо його гарячим,
дорогою зі справи. Ти знаєш.
Так, так, так.
- Хто це, Бобе? - Я не знаю. Я думав, ти знаєш.
- Здрастуйте. - Я вас розбудила?
- Ні, ні, ні. - Ні.
- Ми не спали, правда, Ріку? - Ну, не знаю, що й думати.
Я бачила чоловіка загрозливого вигляду з драбиною,
що видряпувався десь біля вікна моєї спальні.
Я знаю, що не засну
з думкою, що якийсь сексуальний маніяк десь тут тиняється.
Розслабтеся. Ми спустимося і зараз усе перевіримо.
- Дуже дякую. - Перевіримо одразу ж.
- Добраніч. - Добраніч.
- Солодких снів.
Якого чорта вона робить о другій ночі?
Це Джентрі.
Так.
Він нас переслідував.
Виблядок.
Так.
Ну, дамо йому урок, ага?
"Причина, чому ти ніколи не можеш взяти Боба Г'юза за зберігання наркотиків,
тому що він домовився із хлопцем, що живе на північ від нього".
"У них зв'язок між будинками".
"Боб дає знак тому хлопцю, коли хоче наркоту".
"Сусід подає її на мотузці. Боб тягне те, що хоче,
а решту залишає в іншому будинку, якого ви ніколи не знайдете".
- Бувай, тату. - Щасти.
- Вибачте. Маєте секунду? - Так.
- Ви живете тут, правильно? - Правильно.
Я живу по сусідству. Я знаю, це не моя справа...
Як думаєш, що у цій сумці? Думаєш, це може бути джанк?
Я впевнений в одному - це не його клятий обід.
Близько другої ранку я визирнув у вікно, там був він.
Великий потворний виблядок у чорному плащі
стояв на драбині й витріщався у вікно вашої спальні.
У нього була рука під плащем.
Звідти, де я стояв, мені здалося, що він нездоровий.
- Відстрелю яйця тому виблядку! - Зачекайте секунду.
Бачиш, як вони говорили? Усі жести?
Щось відбувається. Вони не просто знайомі.
Так, бачу.
Якусь мить, виглядало ніби він вискочить на Г'юза
і виб'є з нього душу.
Хотілося б це побачити.
Добре, я знаю, що ви думаєте.
"У що старий Боб нас знову втягнув?"
Ну, дозвольте сказати, це має бути щось. Вам сподобається.
- Даян, куди ти? - Просто хочу взяти сигарети.
Гаразд. Поспіши. Не можна цього пропустити.
- Ріку, куди ти? - Візьму пива, Бобе.
Добре. Тільки не плач, коли все пропустиш.
Добре. Тсс! Вони ідуть. Їх двоє.
Сюди. Сюди. Все гаразд.
Вони рухаються. Один вилазить на драбину.
Сподіваюся, він їм дасть, старий.
Добре. Сусід виходить із будинку. О Боже!
У нього дробовик!
Ну, я і виблядок.
Шоу!
Вау!
Ні фіга!
Бобе, я хочу поговорити про те, що сталося минулої ночі.
Ми розказали офіцеру про все. Нам нічого додати.
Ти гівнюк. Галамер і Трусінскі знають, що ти все підставив,
і, чесно кажучи, вони тільки раді.
Тепер, Бобе, я тобі дещо запропоную.
Чому б тобі не поїхати кудись далеко звідси?
Зачекай, Джентрі. Я виграв війну, не ти.
Хто диктує правила?
Чому б тобі не знайти маленький поліційний відділок, де ти можеш стати шерифом
і турбуватися тільки через п'яниць у суботу і діток на Геловін?
Ти думаєш, що виграв війну?
Забери його.
Ти просто нарик, який підстрелив мого офіцера.
Як тільки він тебе схопить, усі забудуть, що ти колись існував.
Нехай іде.
Гівнюк.
Давай допоможу, Бобе.
Пішов ти, Джентрі.
Не забувай про свої ключки. Працюй над гандикапом.
Не думаю, щоб Джентрі виганяв нас із міста, бо поки що я витримую.
Ми ідемо, бо все іде не так.
Прокляття Надін, схоже, потужніше, ніж я вважав.
Був час змінити обстановку, який стався, коли ми пішли різними шляхами.
Даян зібрала наркотики і відправила їх автобусом
на станції тихоокеанського південно-східного узбережжя,
тому ми могли призначити зустріч наркотикам за потреби.
Ми не могли дозволити собі бути пійманими з машиною наркотиків,
тому в нас був запасний план у вигляді отвору в підлозі машини.
Коли червоне світло ставало дійсністю, заначка падала крізь отвір.
У чому справа, офіцере?
Тоді ми ішли на друге побачення,
яке було у межах п'яти годин, перш ніж закінчувались наркотики.
Тяжка наднормова робота не забирає так багато зусиль і напруги,
як наше намагання добре почуватися.
♪ I get up in the morning slaving for bread, sir
♪ So that every mouth can be fed
♪ Poor me
♪ Israelite
♪ My wife an' my kids
♪ They pack up an' a-leave me
♪ "Darling" she said "I was yours to receive"
♪ Poor me
♪ Israelite
♪ Look
♪ Shirt dem a-tear up, trousers a go
♪ I don't want to end up like Bonnie and Clyde
♪ Poor me
♪ Israelite
♪ Poor, poor, poor, poor me
♪ Israelite
♪ I'm a-wandering, a-working so hard
♪ Poor, poor, poor, poor me
♪ Israelite
Ми найняли цю вантажівку не обов'язково через те, що нам треба ще одна машина.
Але у такій машині простіше пересуватися.
У неї правильні номерні знаки, тому середній Джо подумає,
що ми пара фермерів і проститутка у місті на прогулянці.
Гей!
Я завжди хотів бути фермером, Бобе.
Вау. Народ, ви бачили?
- Що? - Фрамугу.
Народ, ви не бачили відкриту фрамугу?
- Ні. - Що таке фрамуга, Бобе?
Це ззаду.
Добре. Підкинь мене, потім побачимося знову.
Готовий? Раз, два, три.
Надін, візьми ці й поклади у вантажівку.
Ріку, іди сюди. Хочу, щоб ти подивився на ці сейфи. Бачиш їх там?
Ріку. Ходімо.
Заткнися!
Господи! Обікрали, нарики.
Гей, крихітко, граєш у карти? Хто виграє?
Що з нею?
Нічого.
Кокаїн.
- Чорт. - Що це, Бобе?
Ділодід у порошку, от що.
Ціла пляшечка на 1/8 унцію ділодіда в порошку.
Ого!
Повинна бути інша неповна десь поряд.
Ти бачиш?
Ріку, ти уявляєш, чого варта ця пляшечка?
- Ні, Бобе. Чого вона варта? - Ось ця пляшечка...
має 840 з чимось шістнадцятих.
10 доларів за 1/16, виходить близько 8400 доларів
найкращого аптечного наркотика, який можна купити.
Яка знахідка. Цієї пляшечки повинно було вистачити нам трьом на тиждень.
Я краще заберу.
Як думаєш, ми пройшли те прокляття, Бобе?
- Радий, що ми вийшли на дорогу. - Бобе? Вколемо.
Із цим краще бути обережним. Може вбити.
Даян, візьми склянку води.
Повільно.
Я покажу тобі, як ми це сховаємо.
Ось так.
А тепер беремо
і потім переправимо пару штук
і заникаємо у чиїйсь кімнаті.
Вау.
Гей.
Давай. Оживи.
Ти зробила велику справу.
Послухай, ми вийдемо на пару годин, потім повернемося.
Що той виродок про мене сказав?
Нічого він про тебе не казав.
Так, але він мене більше не візьме, так?
Тоді одного дня ви мене десь викинете і більше ніколи не повернетеся.
Надін, про що ти?
Ну ж бо, люба. Ти зі мною. Я ніде тебе не залишу.
Він клятий...
- Замовкни! ...свиня!
- Свиня! Свиня! - Гей, замовкни. Давай, люба.
- Свиня! - Не роби цього. Будь ласка, Надін.
Добре, що ми сюди прийшли.
Навіщо ти розхитуєш човен?
Я не можу терпіти їх зверхності.
І всього того гівна про прокляття. Ти ж в усе це не віриш, правда?
Послухай, Надін, я не знаю, гаразд?
Тобто ми тільки повинні не говорити про собак і не залишати на ліжку капелюхів.
Що у цьому складного?
Я просто хочу довести, що капелюх на ліжку нічого не значить.
Гей, Ріку. Ходімо.
Я дуже хочу, щоб ти цього не робила.
Ти з ними сьогодні виходиш. Коли ви повернетеся, я вам покажу.
Коли я повернуся, не хочу побачити капелюха на ліжку. Гаразд, люба?
Знаєш, Надін, іноді немає сенсу з тобою говорити. Чорт.
Гей, Ріку. Ріку. Ріку.
Не будь агресивним. Зробимо диверсію, добре?
- Не хочу нікому зашкодити. - Добре, Бобе.
- Добре, крихітко, усе готово? - Так.
Приготуйся померти.
Демерол. Чорт.
Аа!
Це на нього не схоже.
Боб як кролик. Туди й назад, усе в порядку.
Це більше, ніж лікарняна аптека.
Місіс Робб на прийом. Місіс Джейн Робб на прийом.
Чорт!
Не думаю, що він прийде. Чому ми не повертаємося?
Його взяли.
Виродки його забрали. Я знаю.
Я серцем чую.
Брудні виродки.
Надін.
О, Боже.
Люба? Я вдома.
Ти не повіриш, що з нами сталося.
Що відбувається?
Хто поклав чортів капелюх на ліжко?
Вона, Бобе.
Вона нічого цим не хотіла сказати.
Просто це зробила.
Де вона взяла наркоту? Вона не могла цього зробити на двох шістнадцятих.
Що вона робила? Стерегла його?
- Хто їй це дав? - Що це?
Чорт! Вона, мабуть, підібрала це на підлозі вантажівки,
поки ми збирали слоїки.
Розпущена сучка.
Бобе?
Не можна говорити це про неї, Бобе. Вона мертва.
Не говори про неї поганого.
Ріку.
Вона тебе обікрала.
Твоя жінка відібрала твою дозу.
Вона отримала те, що заслужила.
Послухай, старий.
Не тільки це. Вона кинула на нас прокляття, яке ще треба подолати.
Вона пішла від нас із передозом, там доза, щоб коня убити.
Ради Бога, заберіть цей капелюх із ліжка!
Холодна.
Господи, це як ростити двох дітей.
Береш пару таких і вчиш їх красти.
Знаєш, що я маю на увазі, Даян?
Усі ці діти.
Виросли на телевізорі.
Вони надто довго дивилися, як люди одне одного вбивають,
що вони все це знають.
Чорт, вони думають, це законно. Вони думають, що це правильно.
Я знаю, любий.
Я геть втомлений.
Бідна Надін.
Вона була дитиною.
А що тепер?
- Здрастуйте. Ви містер Г'юз? - Так.
- Ви плануєте сьогодні виселятися? - Ні. Чому?
Ну, сер,
ваша кімната на сьогодні зарезервована.
На сьогодні?
- Тобто виселитися сьогодні? - Боюся, так.
У нас з'їзд шерифів у місті,
ці кімнати зарезервовані за 90 днів заздалегідь.
Гаразд. Можна мені спуститися і поговорити з вами 10 хвилин?
Дайте мені 10 хвилин.
Познайомимося з цими хлопцями.
Я цьому не вірю. Я, хай йому чорт, не вірю.
Збори шерифів, не менше.
Чому це не з'їзд "Tupperware"?
А краще похоронних бюро.
Вибачте.
Агов.
Є щось?
Дуже шкода, містере Г'юз. Треба було нам повідомити, що ви залишатиметеся так довго.
Послухайте, у мене там колега хворий на свинку.
Боюся, йому не можна рухатися. Тобто, що як зараза пошириться?
Лікар сказав, що нам треба ще день. Через день він виїде. Будь ласка.
Будь ласка.
Закрийте його. Він це зробив. Закрийте його!
Винен! Винен!
Буде пекельна справа її звідти дістати.
Коли я вже зроблю собі манікюр.
Надін справді тебе дістала, Бобе?
Ну, так, я скажу в чому справа.
Я боюся, що будь-якої хвилини сюди з гуркотом увірветься коп.
Він скаже: "Забирайтеся з цієї кімнати. Це моя кімната".
Даян.
Так?
Я тебе кохаю.
Я теж тебе кохаю.
- Агов, Даян. - Що?
У нас є той синій саквояж? Великий.
Даян?
Не хвилюйся, Бобе. Ми це зробимо. У нас завжди все вдавалося, правда?
Люба? Ходімо, кохана. Пропустимо рейс.
Привіт.
Вау.
Який важкий день.
Що як ми зараз піднімемося на горище,
поділимо усе з Ріком і віддамо йому більшу частину?
Не пожалій для нього.
Що відбувається, Бобе? Про що ти думаєш?
Ні про що.
Я думаю... повернутися додому.
Пройти 21-денний метадоновий курс.
- Виправитися. - Жартуєш?
Ні.
Даян,
я більше не можу.
Я не буду нічого кидати.
То що станеться зі мною?
Чому ти не поїдеш зі мною?
Ні, дякую, старий. І не згадуй про це.
Прямо як грім серед ясного неба ти кажеш, що умиваєш руки.
А ти знаєш, що я не можу.
Послухай, Даян, роби що хочеш.
Бери все, що є. Мені треба тільки щоб дістатися додому.
Бери лопату. Я про неї потурбуюся.
Повертайся до машини.
Іди.
♪For all
♪We kno-o-ow
♪This may only be a dream
♪We come
♪And go-o-o
♪Like the ripples
♪On a stream
♪So love me toni-i-ight
♪Tomorrow was made
♪For some
♪Tomorrow may
♪Never come
♪For all we know
Ви коли-небудь раніше проходили реабілітаційний курс?
Ні.
Розумію. Як довго ви вживали наркотики?
Все життя.
Тоді ви не вперше зав'язуєте?
Ні. Я вперше зав'язую на метадоні.
Скільки вам років?
26.
- Ви одружені? - Е, так.
Де ваша дружина?
Я не знаю.
У вас є діти?
Ні.
Гм...
У вас є робота?
Ні.
У вас є страховка?
Ні.
Вас колись засуджували за злочини?
- Так, кілька разів. - За які?
За які злочини вас засуджували?
Що ви хочете? Історію мого життя?
Послухайте, леді.
Я джанкі. Я люблю наркотики. Я люблю цей спосіб життя. Але він марний.
Знаєте, ви не бачите таких як я.
Бо такі як я не приходять сюди і не просять дозу.
Вони ідуть і дістають її, а якщо не вдається, потрапляють в тюрму
і б'ються самі без краплі в вені.
Мені шкода, Бобе.
Я не хочу докучати вам.
Це вимагається. Мені шкода, якщо ви вважаєте це зайвим.
Ви ніколи не хотіли
допомагати іншим залежним з їх проблемами?
Ні.
Чому?
Ну, для початку
ніхто - ніхто! - не вмовить джанкі зав'язати.
Можна говорити з ними роками, але рано чи пізно вони своє візьмуть.
Може, це буде не опій. Може, випивка.
Може, клей. Може, бензин.
Може, постріл у голову.
Але щось.
Щось, щоб послабило тиск життя,
це... як потреба зав'язувати шнурки.
Томе, вам пошта.
- Благослови вас Бог. - Будь ласка.
Отче Мерфі.
Здоров, Томе.
Ну, ну.
Поганий Боб Г'юз.
Дивно бачити тебе тут через стільки років.
Ви теж тут живете?
Мені більше нікуди йти.
Немає попиту на священиків - старих наркоманів.
Нерозсудливість у 1970 - думаю, ти був у ділі -
мала результатом отакий сумний стан.
Правду кажучи, я зараз почуваюся не дуже.
У тебе щось є?
Ні.
Мене взяли на цей 21-денний курс. Метадон.
А ви?
Так, звичайно.
У мене теж програма.
Але іноді я трохи її випереджаю. Розумієш?
А іноді мені здається, якась медсестра- джанкі краде мої медикаменти.
Але я не певен.
Як відносно цього? Хочеш?
Ні.
Але я складу вам компанію.
Це просто шедевр.
Шедевр. Отак.
Більше ніж шедевр.
Подивися на стовбур того дерева.
Це дещо мені нагадує. Знав я одного старого дохтора.
Думаю, то було на тій вулиці. А може, через вулицю.
Ах... як він виписував рецепти.
Том добре знав, що де дістати.
Я знав Тома ще відтоді, як допомагав йому на месі.
Великодушний отець Мерфі, найвідоміший наркоман на узбережжі.
Коли в нього щось було, він завжди ділився з тими, в кого не було. Він був дуже добрим.
Том тоді був королем. У нього було все. Його зад був прикритий і в цьому і в наступному життях.
Він вколов мільйон баксів у свою руку.
Добре. Це називається свердло-рукав.
Візьми потрібне свердло і встав у ручку.
Переконайся, що добре закріпив.
Це приводить свердло в дію. Розташуй над отвором.
Оце захват. Оце автоматична подача.
Це захват, якому потрібна автоматична подача.
Постав і нехай свердлить.
Прийдеш на роботу під кайфом, це побачать.
Під кайфом це все одно що п'яний.
Будеш пити чи ще що уранці, бос побачить.
Тебе звільнять, грошей не заробиш.
Доведеться робити щось інше.
Доведеться грабувати, красти, продавати. Розумієш?
Гм...
Колись грабуючи можеш убити кращого друга за дозу.
Ти котишся вниз. Нічого іншого не залишається.
Чим більше ти колеш, чим довше, тим глибше падаєш.
А потім виявишся на дні.
Доганяєш непрочитане?
Бобе, ти довго не протримаєшся. Що трапилося?
Нічого не трапилося.
Я чув ти на метадоновому курсі.
Думаєш, Трусінскі так просто дасть тобі спокій?
Правду кажучи, я про це не думав.
Я не хочу тобі набридати.
Трусінскі втратив свій жетон через той інцидент. Тепер він у дорожній поліції.
Він уже так багато погрожував, що просто не може все так залишити.
А я не хочу, щоб це сталося.
Послухай, старий. Що мені сказати? У мене є робота, знаєш?
Що сталося? Де Даян?
Знаєш, які жінки примхливі.
Знайшла когось іншого і волочиться за ним.
Мені важко у це повірити.
Ви з Даян разом із дитинства.
Сподіваюся, тобі вистачає на життя з цією роботою.
І щиро сподіваюся, що ти трохи поправишся.
Бережи себе, Бобе.
Моя стара все ще тут.
Так. З нею нічого не зробиш. Я пробував.
Я казав їй, щоб приходила. Вона не прийде, бо зайнята своїм.
Я займаюся тим, що іду до самого початку.
До самого початку. Де роблять наркотики? В аптеках.
Якщо тобі потрібні гроші, ти ідеш у банк, так?
"Так, люба, я зайду в банк і в аптеку, скоро буду".
За чим ти плачеш? Хочеш наркотики - заплати за них.
Де мої чортові гроші, виродку?
Ти, гниль, де мої гроші?
Ну, третій раз питаю.
Що скажеш? Скажи щось. Бити тебе ще?
Гей, Девіде. Що ти робиш?
Га? Що ти робиш?
Старий, дитина плаче.
І що? Це моя справа. А тобі що?
Чи не пішов би ти займатися своїм? Тобі то що?
Мене дратує.
- Прогуляйся. - Гей, старий. Давай.
Чорт!
- Девіде, коли ти виростеш, старий? - Я вже дорослий.
Виродок!
Старий, зроби щось.
Що з тобою, старий? Я думав, ти... Я не купую тобі обід.
Знаєте, Томе, ви розказували багато старих історій
про те, як ви просували руку крізь ґрати камери,
проходив вартовий і робив вам укол морфію.
Зі мною ніколи такого не було.
Ні з ким такого не траплялося.
Наркотики постійно звинувачували в усіх гріхах і демонізували.
Думка про те, що можна вживати наркотики і уникнути страшної долі,
анафема для цих ідіотів.
Передбачаю, що у близькому майбутньому
праві використають наркоістерію
як привід
встановити міжнародний поліційний апарат.
Я старий, може, і не доживу побачити, як ця проблема розв'яжеться.
Знаєте що, Томе? Ви, мабуть, вибрали не те покликання.
Вам треба було стати філософом.
Ну, Бобе, може, в іншому житті. В іншому житті.
Хто там?
Ого.
Господи. Що за помийниця!
Де тут жінка? Міг би показати.
Ти ніколи не змінишся, Даян.
Так, дідько. А навіщо?
Я саме думав, яка ти гарна.
- Правда? - Гей, може, чаю?
- Так. - Так?
Ну, і як твій метадоновий курс?
Так собі.
- У мене є робота. Я говорив? - Ні фіга собі! Де ти працюєш?
О,
в автомайстерні на Західній.
Так? Що ти там робиш?
Я, е... свердлю отвори.
- Свердлиш отвори? - Так.
Я свердлю... Я свердлю ті отвори, в які вкручують болти.
Так? І тобі подобається?
Правду кажучи, нудота, але заплатити за житло вистачає.
Тоді ти справді всерйоз. Будеш продовжувати так?
Ага.
Даян, чому б тобі не зняти пальто і не залишитися?
Не можу. Мене чекають в машині.
Я тільки зайшла подивитися як ти.
Тут.
Це від Ріка і решти.
Ми подумали, тобі якось захочеться.
Що сталося? Чому ти тоді пішов?
Через мене? Я зробила щось не так?
Ні, крихітко. Не через тебе.
Це через смерть Надін і прокляття, яке вона наслала тим капелюхом.
А потім я запанікував, коли виглянув на парковку і побачив машини копів.
Я знав, що мені кінець. Я пересрав. Я молився, як ніколи в житті.
Я сказав: "Господи, Сину Божий, Дияволе, хай там ти хто, будь ласка, пожалій мене".
"Будь ласка, дай мені винести тіло цієї дівчини з готелю і закопати,
щоб я не провів життя у тюрмі".
"І, Господи, якщо ти так зробиш, я віддячу, я повернуся додому,
стану на метадоновий курс, знайду роботу і житиму чесно".
Ми вибралися,
і я тут, як і обіцяв.
І ти хочеш так завжди жити?
Ну...
Знаєш, Даян, уся нудьга правильного життя не така й погана.
Тобто ця паршива кімнатка не така погана.
Тобто іноді я прокидаюся уранці
і відчуваю, що сьогодні станеться щось хороше. Розумієш?
Я постійний хлопець. У мене постійна робота. У мене постійна кімната.
А тепер у мене є ти.
Ти божевільний, Бобе.
Ти справді божевільний.
Даян, чому б тобі не спуститися
і не сказати друзям, що залишишся на ніч. Повертайся,
побудь зі мною трохи.
Я б хотіла, Бобе.
Але у мене сьогодні інший.
Я... Я зараз Рікова подружка. Приголомшений? Я працюю на Ріка.
Ми вчили те щеня красти, а зараз я у його команді.
Життя по-всякому прикрутить, еге?
Так.
І, Бобе, ти ж мене знаєш.
Я можу жити як завгодно, але не буду повією.
Бобе, треба йти.
Агов, Даян.
Я був радий тебе бачити.
Тобто ти чудово виглядаєш.
Хотів би я тебе відвоювати.
- Хто там? - Томе, це Боб. Відчиніть двері.
- Гей, що це? - Подарунок.
Це мені не знадобиться. У мене нова програма, тому...
- Подарунок. Вау. - Здивуйте себе.
- Мммм... - Я не знаю, що там.
Подивимося, що там.
Благослови тебе Бог, сину. Хай тобі Бог дарує рай.
А тепер...
О, так. Це...
Це для відсталих від життя. Краще не чіпати.
Але це...
Сто шістнадцятих ділодіда.
Це дасть тобі індульгенцію.
Де воно?
- Що ви хочете? - Твою наркоту, Бобе.
Думаєте, була б у мене наркота, сидів би я у цій вошивій норі?
У мене курс метадону. Ви прийшли за наркотою? Смішно.
Смішно. Я не жартую.
Не хочеш просто, зробимо складно, ми уміємо.
Це ти, Девіде?
Послухай мене, виродку. Я живу чесно, старий.
Я не брешу. Чесно.
Спробуй колись. Корисно для душі.
Сраний брехун!
Де воно, Бобе? Ми знаємо, що ти нас дуриш.
Де? Де воно в чорта?
Ніщо не може бути більш життєствердним, як те що з тебе вибивають душу.
Я відчував це серцем. Можна опиратися системі,
але не можна опиратися темним силам, які приховано під поверхнею.
Тим, які люди називають забобонами.
Духи-плакальниці.
Чорні кицьки.
Капелюхи на ліжках.
Собаки і лихе око.
Тому я розслабився і усвідомив, що уперше в своєму житті
я напевне знав, що станеться далі.
Чорт. Уб'ю виродка.
Сподіваюся, наступний шельма, якого спіймаємо, все нам скаже. Цей міцний, зараза.
Вони не всі міцні.
Я сказав убити.
Чуєш мене, Бобе?
Ходімо.
Він може говорити? Дозволь затримаю на секунду.
Бобе. Чуєш мене?
Бобе, хто це зробив?
Трусінскі?
Бобе, скажи. Хто тебе підстрелив?
Капелюх.
Капелюх? Бобе, ти сказав "капелюх"?
Скажи Даян...
нехай бережеться капелюха. Скажи їй.
- Добре, Бобе. - Добре?
- Отже, тебе підстрелив капелюх. Так, Бобе? - Ні.
Мене підстрелило дитя телевізора.
Тебе підстрелило дитя телевізора, але з ним був капелюх.
Хто той капелюх? Скажи мені, я перекажу Даян.
Несуттєво.
Я сам їй скажу.
Ми забираємо його.
Чортове життя.
Ніколи не знаєш, що станеться далі.
Саме тому Надін проклала собі легкий вихід.
Саме тому Даян продовжує жити, як жила.
Розумієте, більшість людей не знають, що відчують наступної хвилини.
А наркоман має непогане уявлення.
Все що залишається, це дивитися на етикетки на пляшечках.
Треба уміти читати знаки.
Таким був капелюх на ліжку, тому мені й не страшно.
Я заплатив борг капелюхові.
Іронія була до дідька блискуча.
Срані копи супроводжували мене до найшикарнішої аптеки в місті.
Я був досі живий.
Сподіваюся, мені дадуть вижити.
♪I get up in the morning slaving for bread, sir
♪So that every mouth can be fed
♪Poor me
♪Israelite
♪Get up in the morning slaving for bread, sir
♪So that every mouth can be fed
♪Poor me
♪Israelite
♪My wife an' my kids
♪They pack up an' a-leave me
♪"Darling" she said "I was yours to receive"
♪Poor me
♪Israelite
♪Shirt dem a-tear up
♪Trousers a go
♪I don't want to end up like Bonnie and Clyde
♪Poor me
♪Israelite
♪After a storm there must be a calm
♪If you catch me in your farm you sound your alarm
♪Poor, poor, poor, poor me
♪Israelite
♪I get up in the morning slaving for bread, sir
♪So that every mouth can be fed
♪Poor me
♪Israelite
♪My wife an' my kids
♪They pack up an' a-leave me
♪"Darling" she said "I was yours to receive"
♪Poor me
♪Israelite
♪Look
♪My shirt dem a-tear up
♪Trousers a go
♪I don't want to end up like Bonnie and Clyde
♪Poor me
♪Israelite
♪After a storm there must be a calm
♪If you catch me in your farm you sound your alarm
♪Poor me
♪Israelite
♪Poor, poor, poor, poor me
♪Israelite
♪I'm a-wandering, a-working so hard
♪Poor, poor, poor, poor me
♪Israelite
♪Look down on me, sir
♪Poor, poor, poor, poor me
♪Israelite
Visiontext Subtitles: Abigail Smith Переклад: antusyrzhuk